Dansk oversættelse af LHB og Fields
Skal du til Nablus?
Den er skæv.
- Hvad? - Den er skæv.
- Kofangeren? - Ja, hvad troede du ellers?
- Men den er ny. - Det er muligt, men den er skæv.
- Jeg tager den af og tjekker den. - Det hjælper ikke, den er skæv.
- Det synes jeg ikke. - Er jeg da blind?
Du kunne jo tage fejl.
- Synet kan jo snyde. - Hør her, knægt.
Jeg ser glimrende, Allah være lovet.
- Den er ikke skæv. - Den er skæv.
- Det kan enhver se. - Nej.
Abu Salim skal selv se det.
- Se hvad? - Det.
- Du ser jo dårligt. - Hvad sagde du?
Den er lige.
Lad Abu Salim se den.
Prøv med et vaterpas.
Hvem ser dårligt?
Du ser dårligt.
Se selv. Det er ikke kofangeren, det er jorden.
Forsøg ikke at snyde mig. Jeg har øjne.
Jorden skråner, kofangeren er fin.
Hvor er Abu Salim? Jeg vil tale med ham.
Abu Salim er her ikke, vi klarer det.
Kan du ikke høre? Ring efter Abu Salim.
Den er i uorden, ligesom din far.
- Hvilken side er skæv? - Den højre.
Du har ret. Den er skæv.
Du sætter mit værksted på spil.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Det var ikke Said, det var mig.
Du ender i fængsel en skønne dag.
- Hej. - Hej, Suha. Hvordan går det?
Du ved, livet har sine op- og nedture.
- Er min bil klar? - Ja.
Den er altid velkommen.
Said, følg hende derud.
Kom her, Khaled.
Vi er ikke færdige.
Hvorfor har du den gamle bil? Køb dog en ny.
Jeg kan godt lide gamle biler. De passer til mig.
Du vil sikkert synes bedre om en Alfa Romeo.
En Alfa? Tror du det? Dem er der ikke mange af på Vestbredden.
Fordi reservedele til dem er svære at skaffe.
Biler interesserer mig faktisk ikke.
Men jeg kan godt lide navnet. Alfa Romeo.
Gider du at hente den i morgen? Othman-kontrollen er lukket.
Det er i orden.
Gør ikke nar af min accent. Jeg er født i Frankrig og vokset op i Marokko.
- Og nu er jeg vendt tilbage. - Velkommen.
Tak. Ses vi i morgen?
Hvis Allah ønsker det.
- Det lykkedes. - Der er vind...
Hvad skal du lave i morgen?
Prøve at finde et nyt arbejde.
- Hvor har du den båndoptager fra? - Jeg fandt den.
I Suhas bil.
Fandt du den, eller stjal du den?
Jeg skal levere bilen tilbage.
Du kan vist godt lide hende.
Glem det.
Du er heldig. Det er Abu Assams datter.
Okay, jeg holder kæft.
Lige i rette tid.
Det er koldt.
Vil du rulle vinduet op? Det blæser for meget.
Det er desværre i stykker, så det kan jeg ikke.
Det koster 1000 sekler at reparere det. Det er alt for dyrt.
En skønne dag bliver alting bedre.
Du er ikke herfra.
Er du gift?
- Hvad spurgte du om? - Om du var gift.
- Vi ses i morgen. - Ses.
- Hej, hvordan går det? - Hej, hvad så?
- Det samme som altid. - Du går glip af meget.
I Sverige respekterer bilisterne lyssignalerne.
Fodgængerne kigger sig for. Men de har en højere andel af selvmord.
Hvad?
Hvorfor interesserer du dig for det frygtelige sted?
De er vanvittige.
Og jeg har aldrig set så grim en dronning.
Men hun har et pænt ansigt.
Hun fortæller os, hvad vi skal gøre med stikkere.
Vi bekymrer os mindre om hende end om kollaboratørerne.
Det bedste ville være at dræbe dem alle.
Træk dem ud på gaden og skyd dem.
- Hvem? - Kollaboratørerne.
Naturligvis.
Deres familier, deres naboer og alle som giver dem penge.
Vil du slå alle ihjel? Hvad med deres venner og deres familier?
Hvad er der i vejen med dig? Er du svensker?
Lidt længere tilbage.
Lidt mere.
Sådan. Tre centimeter til venstre.
Sådan. Perfekt.
Lidt op med hovedet.
Lidt mindre.
Længere tilbage.
Et skridt til.
Sådan. Stå stille.
Kom så, et lille smil.
Kom nu, smil.
Hvis du ikke smiler, kan jeg ikke tage et billede.
- Jeg vil ikke smile. - Jeg kan jo ikke tvinge dig.
Haster det?
Okay, de er klar i morgen.
- Godaften. - Godaften.
- Hvordan går det så? - Fint, hvad med dig?
Jeg klager ikke. Hvordan går det på værkstedet?
- Som det altid har gjort. - Khaled blev fyret?
- Ja, men det var ikke hans skyld. - Denne gang.
Det overrasker mig, at han holdt så længe.
Husker du martyren Abu Assam?
Skønt det kostede ham livet, sagde han at frygten for døden, var værre end døden.
Og han betvivlede ikke, at døden nok skulle komme smertefrit.
Han drev Mossad til vanvid.
De brugte millioner på at fange ham.
Da de omringede ham, vidste han, at han var færdig.
Han åbnede døren og råbte: "I kommer for sent."
Said...
Vi har besluttet at hævne os -
- på morderne af ham og Um Jabers søn, som døde i et luftangreb.
Det vil ske i morgen i Tel Aviv.
Khaled og dig er blevet valgt.
I tager af sted sammen, ligesom I ønskede.
I morgen?
Ja, er du klar?
Ja, naturligvis. Det er Allahs vilje.
Du tilbringer aftenen med din familie. Du ved allerede, du ikke må sige noget.
Klart.
Jeg vil være hos dig, indtil du tager af sted.
- Er du lykkelig? - Det er jeg. Jeg takker Allah.
Mor.
Du kommer meget sent. Du er åndsfraværende.
"Du kommer meget sent. Du er åndsfraværende."
Hvis jeg er så sent på den, så sæt mig udenfor sammen med hunden.
- Vi har vist ikke nogen hund. - Stille nu.
- Hvordan går det, Jamal? - Glimrende.
Og på skolen? Færre problemer med børnene?
Jeg forsøger. Uddannelse er vigtig.
Tak, Said.
Tag den trøje af.
- Det er min yndlingstrøje! - Det vidste jeg ikke.
Jamal overnatter her, mor. De har spærret vejene.
Det er han velkommen til.
- Tag den af. - Så er det nok!
Jeg har fået en tilladelse til at tage til Israel.
I morgen skal jeg til Tel Aviv.
- Hvornår har du fået det? - I dag.
Tillykke, det er jo dejligt!
- Har du sagt det til Abu Salim? - Nej, ikke endnu.
Det burde du. Du var heldig, at han ansatte dig.
Han har rigeligt af billig arbejdskraft.
Nu ikke så hovmodig. Du skal jo have et arbejde.
Men sig mig -
- hvordan sprang du over alle de unge mennesker i køen?
De er begyndt at udstede tilladelser. Jamal styrer det.
Må Allah velsigne Jamal.
Her, tag det.
Hvad er dog det?
Hvad nu? Hvad sker der?
- Hvad er dog det? - Hvad nu?
Hold nu op med det pjat!
- Har du spist? - Jo, tak.
Må jeg overnatte her? De har afspærret vejen.
Du er altid velkommen.
Jeg har jo sagt, at du må blive her.
Ræk mig venligst saltet.
Salt, Jamal?
Du er dygtig. Du forstår at lave mad.
Tak.
Har du skiftet filtret, mor? Vandet smagte bedre før.
Sluk den radio, du havde med.
Said?
Er der sket noget?
- Jeg ville bare aflevere nøglerne. - Hvad?
Du ville altså aflevere nøglerne klokken fire om natten?
Ja, jeg...
Jeg tog dem uden at spørge.
Men...
- Måske er det et dårligt tidspunkt? - Kom ind.
- Hvad? - Kom ind, nu du alligevel er kommet.
Det kan jeg ikke. Jeg må videre.
Te?
- Hvor meget sukker? - Fire teskefulde.
Du er en af dem, der kommer te i sit sukker.
Okay, så nøjes jeg med tre teskefulde.
Der er noget, jeg ikke forstår.
Hvorfor bruges der så meget sukker i Nablus?
Det er en skik. Alle gør det.
Okay.
Hvad laver du ellers, når du ikke afleverer nøgler om natten?
Hvad laver du, når du skal more dig?
- Ikke noget. Hvad mener du? - Går du på café?
Sommetider, for at ryge vandpibe.
Hvad laver du ellers. Dyrker du sport, læser du?
Går du i biografen?
Nej, der er ingen biograf i Nablus.
Det ved jeg godt, men gik du i biografen, da den var her?
Ja, det er ti år siden.
Vi brændte "Rivoli" biografen.
Brændte du biografen?
Vi var mange.
Men hvorfor gjorde I dog det mod en biograf?
Det var ikke mod biografen. Det var mod Israel.
De ville lukke vejen fra Vestbredden, så vi gik på gaden og demonstrerede.
Vi endte ved biografen og stak den i brand.
Hvorfor biografen?
Hvorfor os?
Det ved jeg ikke.
Vi har dog video.
- Nå, så du ser film. - Sommetider.
Hvad er så din favoritgenre?
Hvad er min favoritgenre?
Gør ikke nar af min udtale.
Nå, hvilken slags film.
Der er actionfilm, science fiction, dokumentarfilm...
- Hvad får dig til at græde? - Og hvad keder dig?
Hvad der keder mig?
- Såsom? - Livet.
Jeg tror ikke på dig.
Jeg er sikker på, at dit liv ikke er kedeligt.
Hør her.
Jeg tror, at dit liv er ligesom en minimalistisk japansk film.
Må Allah velsigne dig.
Passer det, at du er Abu Assams datter? De siger, han var en helt.
Du må være stolt af ham.
Jeg ville foretrække, han var i live i stedet for at være stolt af ham.
Vores sag lever stadig takket være ham.
Man kan være i live på mange måder.
Det afhænger ikke af os. Besættelsen skaber modstanden.
Modstand kan udøves på mange måder.
Men vi bør indse, at vi mangler militær styrke.
Der findes jo dem, der søger andre alternativer.
Skal vi acceptere vores bedsteforældres nederlag?
Uretfærdigheden?
Denne samtale fører ingen vegne.
Kommer du igen?
Det håber jeg.
Godt.
Farvel, nattegæst.
Khaled.
Her.
Hvorfor halter din far, Khaled?
Under den første intifada kom de ind i huset.
Israelerne lod ham vælge, hvilket ben han ville beholde.
Jeg havde ladet dem brække begge mine ben i stedet for at blive ydmyget.
Det er utroligt, som du ligner din far.
Sæt dig ned og drik kaffen.
Fortæl mig om det. Hvordan gik det til?
- Hvad er der i vejen med dig i dag? - Var det, som folk fortæller?
Glem det.
Det hører fortiden til.
Allah havde medlidenhed med ham.
Said.
Hvad din far gjorde, gjorde han for os.
Ja, men...
Verden forandrer sig.
Alting forandrer sig, undtagen Allah.
Det er sandheden.
Jamen...
Du har ikke nogen fremtid.
Dit fjols... Du skræmte mig. Hvornår bliver du voksen?
Goddag.
Goddag, Jamal.
- Der er kaffe. - Nej tak, vi skal af sted.
Hvad kan vi gøre, når der ikke er retfærdighed og frihed?
Man kan kun kæmpe for det.
Hvis vi accepterer, at de stærke spiser de svage, er vi ikke bedre end dyrene.
Det er uacceptabelt.
Det er bedre at dø end at være underlegen.
Dem som kæmper for frihed -
- ofrer gerne livet for den.
Du vil være med til at ændre dette.
- Hej. - Hej.
Hej, Jamal.
Så blev det vores tur.
I den barmhjertige Allahs navn.
I de hellige skrifter siger Allah:
"Hvis de gør dig fortræd, gør de mit folk fortræd".
I sådanne tider genkender Allah de troende og udvælger martyrerne.
Allah misbilliger uretfærdigheden.
Allahs ord er sandheden.
Som svar på besættelsen, uretfærdigheden og forbrydelserne, -
- samt for at hjælpe modstanden, har jeg valgt at ofre mig selv.
Vi har kun tilbage at kæmpe.
For israelerne er dét, at bo sammen med palæstinenserne som ligeværdige -
- i et demokratisk samfund, lig med selvmord.
Løsningen med to stater vil de heller ikke acceptere, -
- skønt den er til skade for palæstinenserne.
Vi skal enten acceptere besættelsen eller forsvinde.
Vi har forsøgt at bekæmpe besættelsen med politiske og fredelige midler.
Men Israel opretter flere bosættelser.
De smider os ud af Jerusalem som led i en etnisk udrensning.
De bruger deres krigsmaskine samt deres politiske og økonomiske magt -
- til at tvinge os til at acceptere deres betingelser.
Vi skal enten underkaste os eller dø.
Men som en martyr frygter jeg ikke døden.
Kun på den måde kan jeg sejre og overvinde deres militære magt.
Jeg ønsker at dø som en martyr.
Kære forældre.
Jeg beder om jeres tilgivelse for denne beslutning.
Men snart vil vi atter være sammen.
Farvel til jer.
Der er kun en Gud, og Muhammed er hans profet.
Allahs ord er sandheden.
Var det godt?
Den har slet ikke optaget. Der er noget i vejen.
Noget er gået galt. Vi prøver igen.
I den barmhjertige Allahs navn.
- I de hellige skrifter... - Stop, stop.
Den virker ikke.
- Så lav den, idiot! - Tag det roligt, Khaled.
Nu kan du gøre det endnu bedre. Du får en chance til.
Klar.
I den barmhjertige Allahs navn.
Allah sagde: "Hvis de gør dig fortræd, gør de mit folk fortræd".
I sådanne tider...
Mor, -
- inden jeg glemmer det, -
- de har vandfiltre i Al Mokhtar.
De er billigere end dem i Kanaze.
Køb dem hellere der.
Var det til videoen?
Nej, men jeg glemte at sige det til min mor.
Fint nok.
I den barmhjertige Allahs navn.
Vi fortsætter kampen indtil afslutningen.
Vi kan kun give vores kroppe i kampen mod besættelsen.
Vil du lige holde den?
Ret flotte.
Abu Karem.
- Goddag. - Goddag.
- Hvem er Said, og hvem er Khaled? - Jeg er Khaled.
Jeg er Said.
Det er en stor ære at træffe jer, inden I drager af sted.
Lovpris Allah for jeres store viljestyrke.
- Har I spist godt? - Ja, meget godt. Tak Allah.
- Og de har fået det hele forklaret? - De er rede.
Det er en stor ære, som det kun er få forundt.
Når I stiger til himmels, tager vi os af det hele hernede.
Vi vil ære jeres heltemod.
Nogle ønsker?
Jeg håber, at min familie ikke vil lide under repressalier.
Jeg ønsker, at vores billeder bliver hængt op på torvet.
Vi er stolte af jer.
Vi står sammen. Vi beskytter jeres familier.
Så går vi.
Det er den første betydelige operation i to år.
Den er nøje planlagt. Overraskelsen bliver stor.
I er ikke blevet tilfældigt udvalgt. Vi ved, at I kan klare det.
Vi vil altid være hos jer.
Vi er stolte.
Det var legenden i egen høje person!
Det er nye bælter med en ny lukkemekanisme.
Når de først er aktiveret, kan ingen åbne dem. Udover os.
Hvis man forsøger at åbne dem, eksploderer de.
Hvis soldaterne finder dem, bliver I skudt.
I skal være hurtigere end dem og hive i denne snor.
Hvis det er tilfældet, vil I dræbe mange soldater.
Bliver I opdaget, tager de ingen chancer.
Hvis de får blot den mindste mistanke, skyder de jer fra en sikker afstand.
Så hellere hive i snoren inden da.
Forstår I det?
På den anden side af afspærringen venter en mand ved navn Abu Shabaab.
Han fører jer dertil.
Den ene af jer går først. Den anden følger efter et kvarter senere.
Det er mere effektivt.
Så er er der fyldt med soldater og politi.
- Den anden bombe anretter større skade. - Godt planlagt.
Her er penge og falsk legitimation. Lær det udenad.
Hvis I bliver spurgt om noget, så lad Abu Shabaab svare.
I Tel Aviv kommer I fra Jerusalem, og I er på vej til et bryllup.
- Hvilket bryllup? - Det er lige meget.
Vær ikke bange for soldaterne, se dem i øjnene uden at blinke.
Husk at I har overtaget. Deres liv ligger i jeres hænder.
Bevar roen.
Hvis en soldat tager fat i jer, er han en død mand.
Han sætter alt på spil, fordi han frygter døden.
Hvis man ikke frygter døden, behersker man livet.
Insisterer han på at kropsvisitere jer, venter himmerigets porte.
Vi må se, om det sker. Overlad det til Allah.
En ting til.
Når den første gør det, er det bedst, at den anden ikke kigger.
Og bagefter?
Så vender I hjem som engle.
Er du sikker?
Naturligvis.
Nu får I det selv at se.
Vent her.
Jeg skal lige sikre mig, at alt er i orden.
Khaled.
Hvad?
- Vi er vel ikke ved at begå en fejl? - Hvad siger du dog?
Absolut ikke.
Om en time er vi helte.
Vi er hos Allah i Paradis.
Vi har jo snakket om det. Du sagde selv, vi ikke havde noget valg.
- Som et besat folk er vi allerede døde. - Det ved jeg godt.
Men findes der ikke andre muligheder?
- Er du bange? - Nej, jeg er ikke bange.
Jeg ved bare ikke rigtigt...
Du får snart vished.
Så godt som vi nu kan...
Passer det, at ens liv passerer revy, lige inden man dør?
Tror du, det er sandt?
Jeg er hos dig.
Så går vi.
Se nu hvad I har lavet.
Abu Shabaab er der.
Han er israeler, men samarbejdsvillig. Vi betaler ham godt.
Han kan ikke arabisk. Kan I noget engelsk?
- Jeg kan klare mig. - Fint.
Meget fint.
Læs Koranen og bed.
Så...
Hvem af jer går først?
- Mig. - Mig.
- Plat eller krone? - Plat.
Plat.
Held og lykke.
Hvad skete der?
- Hvor er Said? - Det ved jeg ikke.
- Hvor er Said? - Han er forsvundet.
Vi ville prøve at finde ham, men tiden er knap, helikopterne er på vej.
Udsend hans signalement.
Fjern så den bombe.
Gør det hurtigt, det gør mindre ondt.
- Kunne I ikke have brugt noget andet? - Det er det bedste.
Vi troede jo ikke, det skulle af igen.
Hvad så nu?
Nu venter vi.
Vi må hellere forsvinde herfra.
De har muligvis fanget Said, eller han er måske en forræder.
Det bør vi fortælle alle, som har været i kontakt med ham.
- Jeg kender Said, han har ikke forrådt os. - Det er kun en sikkerhedsforanstaltning.
Jamal.
Vi har brugt måneder på denne operation.
- Du ville tage ansvaret for dem. - Jeg har kendt dem hele livet.
Mange folk er nu i fare.
Nu må vi sprede de fleste af dem.
Logisk set må Abu Shabaab være forræderen.
Det tvivler jeg på.
Han dukkede først op efter operationen.
Til teglstensfabrikken.
Luk lige døren igen. Den skal smækkes lidt hårdere i.
Skal du til bryllup?
I den påklædning skal du vel næppe levere teglsten.
- Jeg skal til bryllup. - På fabrikken?
Forurenet vand? Der er intet som filtre fra Kanaze.
Filtre fra Kanaze, det reneste vand.
Filtre!
End ikke alverdens filtre kan rense vand, som er forurenet af bosætterne.
Har du hørt det om vandet?
Ja, det... Nej, det har jeg ikke.
Ikke?
Det indeholder tilsyneladende noget, som forringer sædkvaliteten.
Selv om de kan bruge det til rottegift, påvirker det ikke mig.
Jeg har allerede fem sønner.
Operationen er udsat. De vil lede efter os nu.
Said har ikke forrådt os, der må være sket noget.
Det var alt for godt planlagt.
Noget er helt galt.
Vi finder sikkert snart ud af, hvad der foregår.
Men det er klogest at være forsigtig.
Said render rundt med en bombe. Hvordan skal han finde os?
Hvis han snakker, kan vi hvert øjeblik blive ramt af en raket.
Så lad mig gå alene.
Først skal vi finde ud af, hvad der er sket.
Han har ikke forrådt os. Det ved jeg!
Lad mig finde ham. Jeg kender hans tankegang.
Jeg skal nok finde ham.
Jeg skal finde ham. Operationen skal fortsætte.
Her.
- Havde vi bare haft dem tidligere... - De er alt for nemme at spore.
Abu Shabaab ville have givet jer en i Tel Aviv.
Find Said inden dagen er omme.
Ellers må vi selv tage affære.
Said.
Skal du til bryllup?
Nej, jeg...
Er Khaled her?
- Hvor er Said? - Det ved jeg ikke.
- Skal du nu bringe ham i vanskeligheder? - Nej da...
- Kom dog indenfor. - Nej, jeg har travlt.
Og jakkesættet?
Jeg må gå. Hvis han kommer, så giv ham dette telefonnummer.
Det er meget vigtigt. Farvel.
Er der nogen?
- Undskyld, har du set Khaled? - Han er lige gået.
- Sagde han noget? - Næ, ikke noget særligt.
- Må jeg låne toilettet? - Selvfølgelig.
- Var det ikke Said? - Jo.
Hvorfor ligner han en bosætter?
Man kan ikke ændre skæbnen.
Der er ingen anden udvej.
Du er en af Allahs frivillige.
Du kommer for sent.
Hvad sker der?
- Jeg kommer ikke i morgen. - Og det tøj. Er der sket noget?
- Jeg kommer ikke i morgen. - Okay, men lav noget kaffe.
- Er Khaled kommet? - Ham har jeg heldigvis skilt mig af med.
- Er alt i orden? - Ja.
Hvis du har problemer, kan du regne med mig.
Hvad nu?
- Hej. - Hej.
- Den kører ikke så godt. - Det varede ikke længe.
Den begyndte at lave en forfærdelig lyd. Kan du høre det?
Jeg får Said til at kigge på den.
Said!
- Bliv hellere derinde. - Jeg klarer mig.
Jeg kan ikke arbejde med armbåndsur.
- Idiot! - Gå ad helvede til!
Sådan.
Nu kan du køre. Det er ordnet.
- Hvad nu? - Hvad er der sket?
- Sådan var du ikke i går. - Der er ikke sket noget.
- Hvorfor er du så mærkelig? - Der er ikke sket noget!
Said!
Said, uret! Undskyld.
Said.
Det er lige meget.
Nej, det er ikke lige meget.
Hvad skal vi gøre?
- Jeg får det lavet. - Nej, glem det.
Abu Salim!
- Har du set Said? - Er det dig?
Jeg troede, at jeg var sluppet af med dig.
- Glem det. Har du set ham? - Han er kørt med en kunde.
- Hvad? - Med sin yndlingskunde.
Suha, Abu Assams datter.
De laver det med det samme.
Det betyder noget for mig.
- Er du...? - Suha...
Fortsæt.
Nej, hellere dig. Det var ikke vigtigt.
Stop. Butikken er der.
Du ser irriteret ud.
- Irriteret? - Ja.
Nej, du har set mig, når jeg er irriteret.
12,50 sekel.
Undskyld, hvad er det for et videobånd?
- En martyrs farvel? - Ja.
Det handler også om kollaboratørerne.
Hvad?
Deres tilståelser inden de skyder dem.
Skal vi gå?
- Sælger du dem, eller kan man leje dem? - Begge dele.
- Hvad koster de? - Hvis du køber dem, koster de 15 sekel.
Men hvis du lejer dem, koster det kun tre sekel.
Tak, skal vi gå?
Og prisen er den samme, uanset om det er en martyr eller en kollaboratør?
Jeg kunne faktisk godt tage mere for båndene med kollaboratørerne.
De er mere efterspurgt. Men så skulle jeg omprogrammere mit kasseapparat.
Okay, farvel.
I glemte uret.
Synes du, det er normalt, at de sælger de bånd?
- Er der noget normalt her? - Jeg bliver dårlig.
Tre millioner kæmper for at overleve. Nablus er et fængsel.
Jeg ved ikke, hvad jeg laver i det her lort!
Min far var kollaboratør.
De henrettede ham.
Jeg var ti år gammel.
- Det må du undskylde. - Nej, det skal du ikke tænke på.
Hvordan lever du med det?
Tja...
Det er ikke så slemt, som det lyder.
Vil du snakke om det?
Hvorfor det?
Vil det afslutte besættelsen?
Vil det få mig til at glemme, at min far var kollaboratør?
Alle ved det.
- Jeg vidste det ikke. - Selvfølgelig ikke.
Du lever i en anden verden. Abu Assams datter fra det pæne borgerskab.
Hvorfor siger du det?
Det var blot en røst fra de ynkelige. Et forsøg på at opmuntre de levende.
- Har du set Said? - Endnu et jakkesæt?
- Nej, nej, nej! - Hvor er Said?
- Hvor er han? Sig det! - Han tog østpå.
- Hans fars grav. - Vent!
Hvorfor gør I det? Sig det!
I live er vi ikke ligeværdige. Det er vi kun i døden.
Vil I gå i døden for ligeværdighed? Man kan også være ligeværdige i live.
- Dig med dine menneskerettigheder. - Hvorfor ikke?
I det mindste ville israelerne da ikke have nogen undskyldning for at slå os ihjel.
Vær nu ikke naiv! Frihed opstår ikke uden kamp.
Når uretfærdighed finder sted, må nogen ofre sig.
Det er ikke et offer! Det er hævn!
Hvis du slår ihjel, er der ingen forskel mellem ofrene og de undertrykte.
Hvis vi havde haft et luftvåben, behøvede vi ikke martyrer. Det er forskellen!
Forskellen er, som den altid har været. Israel vil altid være militært stærkere.
I døden er vi ligeværdige. Paradis venter os.
Paradis findes ikke! Kun i dit hoved!
Du er uønsket hos Allah!
Må Allah tilgive dig.
Hvis du ikke var Abu Assams datter...
Jeg vil hellere tro på Paradis end at bo i helvede.
I dette liv er jeg allerede død.
Jeg vælger døden, når alternativet er langt værre.
Og hvad sker der så med os?
Os der bliver tilbage? Tror du, vi trækker os sejrrigt ud?
Kan du ikke se, at den slags handlinger ødelægger os?
I giver Israel den perfekte undskyldning for at fortsætte.
Ville de stoppe, hvis de ikke havde en undskyldning?
Vi skal ændre krigen.
- Gøre den moralsk. - Selv om Israel er umoralsk?
- Israel har aldrig... - Pas på!
Horeunger!
Said!
Said.
Allah være lovet.
Rolig nu.
Rolig.
Hvor har jeg dog været dum.
Vi skal finde Jamal. Rejs dig op. Kom så.
- Kom så! - Jeg gør det i morgen.
- Nu er det nok! - Hvad laver du her?
- Gå nu bare med jer. - Jeg går ikke uden dig.
- Nu er det nok. - Rejs dig!
Det er nok!
Said!
Stop!
Gør det stadig ondt?
Nej.
- Hvad sker der så nu? - Vi får se.
- Det afhænger af dig. - Hvad mener du?
Nu er der intet til hinder for at udføre operationen.
Hvis du vil, kan du stadig gøre det.
- Hvad sker der med Said? - Ikke noget. Han klarede testen.
Hvad er der i vejen?
Jeg vil tale med Said.
- Jeg vil se ham. - Det er ikke nødvendigt.
Du bør selv beslutte, om du vil gøre det.
Hør her, Said.
Du kender vores omkostninger, samt de risici vi løber.
På grund af dig er det hele nu ødelagt.
Nu kan jeg ikke længere bruge dig.
Undskyld.
Du må hellere gå.
Jeg blev født i en flygtningelejr.
Jeg har kun været udenfor Vestbredden én gang.
Da jeg var seks år.
Fordi jeg skulle opereres.
Den eneste gang.
At bo her er som at være i fængsel.
Besættelsesmagtens forbrydelser er utallige.
Men det værste er, at de udnytter folks svagheder, -
- og får dem til at blive kollaboratører.
De knuser ikke blot modstandsbevægelsen, -
- men også familierne og vort folks værdighed.
Da min far blev henrettet, -
- var jeg ti år gammel.
Han var en god mand.
Men han blev svag.
Det var besættelsens skyld.
De må forstå, at hvis de hverver kollaboratører, så må de betale -
- prisen.
Det er ikke værd at leve uden værdighed.
Men frem for alt -
- når vi dagligt bliver mindet om vores ydmygelse, -
- vores svaghed, -
- mens omverdenen i fejhed og ligegyldighed blot ser på...
Når et folk opdager, at de står alene mod en undertrykker, -
- findes der ikke andre midler til at standse uretfærdigheden.
De må forstå, at hvis vi ikke har nogen tryghed, så har de heller ikke.
Magt... Deres magt tjener intet formål.
Den besked agter jeg at overbringe dem. På den eneste måde, der er mulig for mig.
Men værre endnu. De har overbevist både omverdenen og sig selv om, at de er ofrene.
Er det muligt at være både undertrykker og offer på samme tid?
Men hvis de allerede har tildelt sig selv rollen som undertrykker og offer, -
- er der kun tilbage at være offer -
- og samtidig morder.
Jeg ved ikke, hvad du beslutter dig for, men jeg vil ikke være flygtning.
Jeg vil bede lidt.
Said!
Hvad er din beslutning?
Hvor er han?
Undskyld.
Hvis I farer vild, kan I ringe til mig. I skal bare trykke på denne knap.
Held og lykke.
Hør nu, Said.
Said!
Said, hør på mig.
- Hvorfor tog du med? - For din skyld.
Lad os vende om. Suha har ret.
Vi vinder ikke på denne måde.
Vi gør, hvad vi må gøre. Resten bestemmer Allah.
Allah siger: "Stop op og tænk". Vi dræber, og de dræber. Det ændrer intet!
Vi dør, men modstanden fortsætter.
Jeg har intet valg.
Og hvis du ikke gør en forskel? Hvis intet ændres?
Der findes andre former for modstand og frihed.
Måske for andre.
Også for dig. Kom nu med tilbage. Jeg vil ikke efterlade dig her.
Du skal ikke dø.
Hallo?
Kom tilbage.
Vi vil hjem.
Undskyld? Nej, vi har tænkt over det.
Ja, også ham.
Vil du tale med ham?
Sig noget.
Sig noget!
Ja, det er Said. Ja, vi vender om.
Kør!
Said, åbn døren!
Hold nu op, Said!
Kør!
Dansk oversættelse af LHB og Fields